Jag knackade, jag skrek, men hon öppnade inte
jag knackade, jag skrek, men hon öppnade inte
så jag la mitt lilla huvud ner på stenen
huvudet på stenen fötterna på tröskeln
öppna nu, min älskling för guds skull
Är du inte rädd att det är för plumpt, för primitivt?
Nej, hur så?
Där jag kommer ifrån sjunger alla fyllon så här.
Nej, nej, jag vill inte ha en fin herre
jag vill ha en av min egen sort
Om det inte varit bröllop skulle du inte ha stått här
Jag går inte och dricker med dig för det får jag ångra sen
Två hjärtan fyra ögon
som gråtit dag och natt
mörka ögon ni gråter för att
ni inte kan vara tillsammans
ni kan inte vara tillsammans
POLEN, 1949
Är det en kärlek sänd från ovan?
eller viskas den oss i örat av djävulen?
Det här är vackert.
- Vilket språk sjunger de på? - Lemkiska.
Som jag trodde.
- Synd. - Varför är det synd?
Att det inte är vårt.
Herr Kaczmarek, om det är vårt eller ej angår inte er.
Unga vänner. Ni kanske undrar-
-vad ni gör framför detta palats.
Men detta är nu ert hem.
Genom denna dörr träder ni in i en värld av musik, sång och dans.
Musik som föddes på fälten.
Era farföräldrars och deras farföräldrars musik.
Smärtans och förödmjukelsens musik.
Även glädjens musik, om än genom tårar.
Ni undrar kanske också om alla släpps in genom denna dörr.
Och mitt svar är då: absolut inte.
Bara de bästa av de bästa kommer in.
Och sen, under våra pedagogers noggranna överinseende-
- går ni upp på vår nations scener och våra brödranationers scener.
Jag inbjuder er att delta i den ädla kampen med er själva och varandra.
Folkets talang ska inte längre gå till spillo. Hurra!
- Måste vi kunna läsa noter? - De vill ha böndernas musik.
- Du då? Vad ska du sjunga? - En sång från bergen.
Och du?
Jag vet inte än.
Hur går din sång?
Jag står vid vattenbrynet och du står vid vattenbrynet
hur kan jag sända dig en kyss?
Fin. Jag kan den.
Den vore fin med två stämmor.
Jag står vid vattenbrynet och du står vid vattenbrynet
hur ska vi två förenas?
vi ska lära en häst att simma
och då förenas
vi ska lära en häst att simma
och då förenas
Tack.
Ursäkta mig, fröken med lugg...
Vad har ni mer?
- Att sjunga? - Ja.
Det är så många söta flickor
och alla med vackra namn
men bara ett namn din tanke döljer
man får ingen nattro i förälskelsens famn
- Tack. - Och refrängen.
Hjärta du vill inte vara stilla
hjärta det är så härligt att leva
hjärta det är så skönt att du bankar så
jag tackar dig hjärta
för att kärleken gror
- Var har du hört den sången? - På bio.
En kringresande biograf visade en rysk filmmusikal i vår by.
- Och vad handlar den om? - Kärlek, så klart. "Hjärta".
- Kan ni dansa? - Grundstegen. Resten lär jag mig.
- Härligt. Tack. - Tack själv.
Den andra hade en vacker, ren röst.
- Men den här har också nåt. - Vad?
Energi. Gnista. Hon är sig själv.
Som ni vill.
Vi bör få ett dussin dansare från den hopen.
Ser ni er flicka?
- Vilken flicka? - Hon med "Hjärta".
Hon har nåt på gång.
Hon är nåt extra.
Hon kommer inte från bergen, utan från Tomaszów. En luring.
- Men hon sjunger bra. - Hon har suttit i fängelse också.
- Va? - Tydligen dödade hon sin far.
Och hon är fortfarande villkorligt frigiven.
- Hur vet ni det? - Kaczmarek kollade upp henne.
Huvudet, Zula.
Titta upp.
VI VÄLKOMNAR MORGONDAGEN
Sätt fast den där.
Jävlar.
Vad hände egentligen med fadern?
- Vems far? - Er.
- Vad menar ni? - Vad satt ni i fängelse för?
Han blandade ihop mig med min mor. Jag visade skillnaden med en kniv.
Lugn bara, han dog inte.
Är ni intresserad av mig för min talang? Eller bara i allmänhet?
Prova det här.
Inte illa.
Ben högre upp!
Bra.
Tjusigt, Mateusz! Bravo!
Håll takten!
Titta på varandra.
Ett, två, tre! Ett, två, tre! Armkrok och sväng!
Ett, två, tre! Ett, två, tre!
PARTIET NATIONEN FOSTERLANDET
WARSZAWA, 1951
Två hjärtan fyra ögon
som gråtit dag och natt
mörka ögon ni gråter för att
ni inte kan vara tillsammans
ni kan inte vara tillsammans
min mor förbjöd mig
att älska denna pojke
ett hjärta måste vara hugget i sten
för att inte älska den pojken
Nu är jag trött på det här.
Vi går.
- Vänta lite. Låt oss njuta av det. - Låt dem ha sitt roliga.
Vi kan ha vårt roliga.
Jag måste säga en sak.
Jag har aldrig trott på det här folkliga.
Men det här, det rörde mig. Ni är ett geni.
Ni tar nåt som är så... och gör det så vackert.
Tack, båda två.
Detta är mitt livs vackraste dag.
I er repertoar har ni ovärderliga skatter-
- från vårt folks kultur. Det är mycket lovvärt.
Vi vill att ni blir ett levande signum för ert fosterland.
Men jag tror att det är dags att foga nåt nytt till er repertoar.
Om jordreformen, om världsfreden och hoten mot den.
Ett starkt nummer om världsproletariatets ledare.
Då ska vi i gengäld göra allt i vår makt för att visa vår tacksamhet.
Och sen, vem vet? Berlin, Prag, Budapest, Moskva.
Vad tycker ni?
Jag vill uttrycka vår tacksamhet för ert erkännande av vårt arbete.
Men vår repertoar bygger på autentisk folkkonst.
Folk på landet sjunger inte om jordreformer, fred och ledare.
Så det vore svårt.
Jag förstår.
Om jag får... Kaczmarek Lech, administrativ direktör.
Kamrat Biletska, jag försäkrar er.
Vårt folk är inte så okunnigt, inte ens dess lantliga element.
Tvärtom. Och de kommer att sjunga om dessa ämnen-
-så länge de får uppmuntran-
-och får rätt stöd.
Detta tror jag är exakt den roll som vår ensemble ska ha.
Tack.
Om den vise älskad av alla
fantastiske Stalin
de vackraste sångerna
i vår tid nu sjungs
om den vise älskad av alla
fantastiske Stalin
de vackraste sångerna
i vår tid nu sjungs
Vi bedyrar dig, fosterland.
Vid de stora patrioterna och revolutionärerna.
Felix Dzerzjinskij och Karol Swierczewskij.
Vi ska till Berlin.
Till den internationella ungdomsfestivalen i december.
I dag Berlin, i morgon Moskva och sen... det vete gudarna.
Ska vi inte göra nåt åt Janitska?
- Vad är det med henne? - Hon är för mörk.
Vi måste likna folket och visa rena polska, slaviska drag.
Se bara på hennes ögon.
Hur vet ni det om Berlin?
Från ministern.
Jag kanske överdriver. Vi kan färga hennes hår.
från mörkret stiga vi mot ljuset
från intet allt vi vilja bli
upp till kamp emot kvalen
Jag ska följa dig till världens ände.
Men jag måste berätta nåt för dig.
Jag tjallar på dig.
Vad menar du med "tjallar"?
Jag går till Kaczmarek en gång i veckan och biktar mig.
Men jag säger aldrig nåt som kan skada dig.
Det värsta är att han stöter på mig.
- Vad vill han veta? - Allt möjligt.
Vad du gjorde under kriget. Om du lyssnar på Radio Liberty.
Om du har dollar. Om du tror på Gud.
Gör du det? Jag gör det.
Jag visste det. Fy fan, vad jag är dum.
Vad hade du gjort i mitt ställe? Jag är villkorligt frigiven.
De hade inte släppt in mig annars! Wiktor!
Dra åt helvete, småborgerliga nolla! Fan ta dig.
Om jag ville skulle jag kunna krossa dig helt.
Hjärta du vill inte vara stilla
hjärta det är så härligt att leva
hjärta det är så skönt att du bankar så
tack mitt hjärta
för att kärleken gror
MOSKVA-WARSZAWA-BERLIN
FRAMÅT VÄRLDENS UNGDOM
Som ni alla vet är Berlin i dag frontlinjen-
- mellan det socialistiska och det imperialistiska lägret.
Mellan fredens och revanschisternas krafter.
Och vid fronten, som vid alla fronter, kan vad som helst hända.
Så vi måste hålla ihop, vara vaksamma och ta ansvar för varandra.
Och vad de än säger så är tyskar fortfarande tyskar.
Det här händer bara en gång i livet. För ert livs äventyr!
Ursäkta.
400 meter tar tio minuter att gå från teatern.
Där slutar den ryska sektorn. Jag väntar här.
Men vad ska jag göra där? Vem ska jag vara?
Du är med mig. Vi är tillsammans.
Jag kan inte ens tala franska.
Det lär du dig fort. Du har både språköra och talang.
Du är helt enastående. Jag vill inte leva utan dig.
Okej då. Vi gör det.
ÖSTBERLIN, 1952
Vad är det med dig? Det är ju bankett.
Kamraterna vill träffa dig.
Låt mig få fixa håret. Jag kommer snart.
Du ser bra ut, förresten.
Skynda dig.
Polen, DDR...
- Polen, Tyskland... - Goda vänner.
Kommunistiska bröder.
Vi måste etablera en kommunistisk gemenskap.
Vi är bröder. Bröder och systrar.
Vi är bröder och systrar.
Smakar det gott?
Det är hemmalagat här. Det är vår specialitet.
Tack. Det är mycket gott.
- Fisk från Östersjön. - Ja?
Äppelträd och päronträd stod i blom
morgondimman låg över floden
ner på flodstranden gick den unga Katiusja
på den branta flodstranden gick hon ner
ner till floden gick den unga Katiusja
på den branta flodstranden gick hon ner
där på flodstranden började Katiusja sjunga
om en stolt och grå stäppörn
och om den Katiusja älskade mest
Ursäkta.
och vars brev hon sparat varenda ett
och om den Katiusja älskade mest
och vars brev hon sparat varenda ett
PARIS, 1954
Taxi!
- En till, tack. - Tyvärr, herrn. Vi måste stänga nu.
Ni kan gå till Marlette. De har öppet till ett.
Men oss emellan...
Om hon inte har kommit nu så kommer hon aldrig.
Hur länge stannar du i Paris?
Vi åker härifrån i morgon.
Hur är livet här?
Jag klarar mig. Jag arrangerar och komponerar, jag spelar på en klubb.
Det är bra.
- Är du ihop med nån? - Ja.
Jag med.
Är du lycklig då?
- Jag följer dig till hotellet. - Nej, du vet hur det är.
En liten bit på vägen. Ingen kommer att se oss.
Kan du berätta för mig varför du aldrig kom?
Jag kände att det inte skulle gå.
Inte själva flykten.
Men jag var inte redo för det. Jag var inte bra nog.
Inte bra nog?
Inte lika bra som du. Och i det stora hela.
- Du vet vad jag menar. - Det gör jag inte.
Jag vet att kärlek är kärlek.
Och jag vet en sak. Jag hade inte flytt utan dig.
Det här är långt nog.
Har du varit hos en hora?
Jag har inte råd med horor.
Jag var med kvinnan i mitt liv.
Lysande.
Låt mig få sova då.
JUGOSLAVIEN, 1955
Visst ser det bra ut?
- God dag. - God dag.
- Har ni biljett? - Ja.
Jag vill väldigt gärna höra vad ni tycker.
Vi har ganska många nya nummer. Till och med ett på jugoslaviska.
- En liten vink till våra värdar. - Fint.
Det har mer stil nu, mer fart.
Synd att ni tvingades lämna oss. Ni hade talang.
- Vill ni sitta i vår gästloge? - Nej tack, jag har en bra plats.
Bra, bra.
Vi ses i kväll då.
Silkestråd och serbiskt snitt
ett tunt garn en så fin tråd
jag är liten och du är rar
Milan min
älskade
mina smekningar kommer till dig från Moravafloden
blusen är broderad
och jag är bortlovad till min vackre Milan
jag spinner en silkestråd av mina drömmar
mitt hjärta väver det sköraste tyget
som brister alltför lätt
- Vart för ni mig? - Till Moskva.
Men jag är här legalt. Jag har visum.
Jag är inte polsk medborgare längre.
Vi vet.
Lugn, du ska inte till Moskva.
Du ska till Zagreb och sen Paris eller nåt sånt.
Polackerna ville ha dig till Warszawa.
Det hade inte varit så bra för dig, va?
- Låt mig få stanna bara en natt. - Tåget väntar.
Det handlar om en kvinna. Mitt livs stora kärlek.
Så du vill åka till Warszawa med henne?
Femme fatale, va?
Warszawa sägs vara Östeuropas Paris.
Min mor förbjöd mig
att älska denne pojke
men jag lägger mina armar om honom
jag ska älska honom tills jag dör
- Nora! - Ja?
Stäng dörren när du går. Jag kommer tillbaka sen och låser.
- Okej! - Samma visa vareviga kväll.
- Aldrig klara i tid, alltid sena. - Stackars Michel.
Och jag måste komma tillbaka. Vilket liv!
Vänta! Pianot låter inte rätt här.
Vi stryker det och använder det till mordet.
Stråkarna kommer in lite tidigt. Vi väntar tills skuggorna syns.
- Okej. - Varsågod.
- Så du har gift dig? - Ja.
Jag gjorde det för oss.
Men det var inget kyrkbröllop, så det räknas inte.
- Vad heter du nu då? - Gangarossa-Lihonj.
- Ganga, vad då? - Gangarossa. Ett sicilianskt namn.
Huvudsaken är att du inte är gift.
- Eller är du det? - Sluta.
Jag har väntat på dig.
Två hjärtan fyra ögon
gråter hela dagen och hela natten
mörka ögon gråter för att
ni inte kan vara tillsammans
ni kan inte vara tillsammans
min mor förbjöd mig
att älska denna pojke
men jag lägger mina armar om honom
jag ska älska honom tills jag dör
Pendeln slog ihjäl tiden
så vem av oss kommer att erinra sig denna stund
- Det är för många R. - Nej.
älskande flydde och överlevde åh herregud
Och det stämmer inte med musiken.
Det stämmer när det uttalas rätt.
Men vad har det med "Hjärta" att göra?
Det är en fri översättning.
Undrar vem som har översatt sången... Säg inte att det var din lilla poet.
Jo. Än sen?
- Juliette gjorde det som en tjänst. - Det hoppas jag.
Lite fånigt, om du frågar mig. "Pendeln slog ihjäl tiden."
"Oh, mon dieu". Åh, herregud.
Vilken kritiker du är. Juliette är en välkänd poet.
- De gav nyligen ut hennes antologi. - Jag sjunger det inte.
- Då blir det ingen skiva. - Då blir det inte det.
Var snäll mot Michel. Han är bra att känna.
Vi gillar varandra och han kommer att gilla dig ännu mer.
- Varför? - För att du är charmig.
Du har "slavisk charm", som de säger. Men sminka dig inte för mycket.
- Varför? - Du är redan snygg.
Var dig själv, slappna av.
- Slips eller inte slips? - Slips.
- God afton. - God afton.
- Vilka är gästerna? - Olika intressanta människor.
- Din berömda poet också? - Troligen, ja.
Hon är inget hot.
Hon har haft två älskare efter mig. Med Michel improviserar du bara.
- God afton. - God afton.
- Wiktor. - Det här är Michel.
- Hej. - Michel.-Zula.
Angenämt.
Härligt att äntligen få träffa er. Jag har hört mycket om er.
- Tack. - Välkommen.
- Hur togs filmen emot? - Mycket bra. Vi är nöjda.
- Det är bra för dig också. - Det gläder mig.
Konversera, du. Jag ser mig omkring.
Hon har karaktär.
Nej, det är bra, men jag ser att...
God afton.
- Ursäkta mig.-God afton. - Jag har tänkt mycket på er text.
Jaså? Vilken text?
- Till min sång. - Jaha, ja.
"Pendeln slog ihjäl tiden"... Fint, men jag förstår det inte.
- Inte? Det är en metafor. - För att säga vad?
Att tiden står stilla när man är förälskad.
- Trivs ni här? - I Paris? Det är okej.
- Det måste ha varit en chock. - En chock? Varför det?
Biografer, kaféer, restauranger, affärer. Såvitt jag vet...
Oss emellan, mitt liv var bättre i Polen.
- Varför flydde ni då? - Jag flydde inte.
Jag gifte mig med en italienare och lämnade landet legalt.
- Känner ni till Palermo? - Nej.
Så synd.
Skål.
Även om vi i dag inte lyssnar på det. För i musiken, som i livet...
Ursäkta.
- Vad fan sa du till honom? - Vad menar du?
Att jag låtsades vara en bondflicka. Att jag tjallade på dig.
Att jag dödade min far.
- Att jag dansade för Stalin i Kreml. - Det var en fin detalj.
- Jag ville ge dig mer färg. - Mer färg?
Ja, så fungerar det här.
- Hur? - Inte vet jag.
Edith Piaf jobbade på en bordell och de älskade henne mer för det.
Bordell? Vad fan gör du med mig?
Och Giovanni var inte hertig. Han handlade med slipat glas.
Jösses. Jag gör inte om det. Ska vi gå hem?
Jag pratade med din älskarinna.
Fin. Vacker rygg, men...
Lite väl gammal. Ni passar bra ihop.
Ert språk är vackert. Det låter väldigt onomatopoetiskt.
"Metafor"...
Idiot.
Vilken tönt.
Det är hårt.
Zula, oroa dig inte.
Det som sker, det sker.
Jag älskar honom och så är det bara.
Zula, är allt bra?
- Vad gör du? - Kom in. Jag är lite ledsen.
Inte nu, älskling. Vi ska till L'Eclipse.
- Alla går nu. - Okej, ge mig ett ögonblick.
I Polen var du en man. Du är annorlunda här.
Jag kanske bara inbillade mig.
Men allt är underbart. Vi är i Paris.
Jag älskar dig av hela mitt hjärta.
Och oroa dig inte för Michel. Vi kommer väldigt bra överens.
Jag ordnar allt.
Långt från dig
långt från dig
jag drömmer inte mer jag bara glömmer
långsamt bleknar jag bort
som en skugga i natten
Sluta!
Va?
Det är tomt.
Tomt?
Vi har 40 minuter kvar. Förstör det inte, snälla.
Okej. Jag gör det rätt. Du får det du vill ha.
Jag?
Allt här är för dig.
- Tro på dig själv. - Det är dig jag inte tror på.
- Ska vi? - Vi kör igen.
Långt från dig Zula
Stormen kunde rasa framför ögonen på oss
uppslukade av passion och av
kärlek
pendeln slog ihjäl tiden
så vem av oss kommer att erinra sig den stunden
när de älskande flydde med vinden
Varför så sorgsen?
Titta. Vårt första barn.
En horunge.
- Vad är fel? - Ingenting.
Allt är jättebra. Fransmännen vet vad de gör.
Och Michel är en riktig mästare. Han knullade mig sex gånger på en natt.
Inte som en viss polsk konstnär i exil.
Nu talar vi samma språk.
- Ut! Ut! - Förlåt.
- Vad har du gjort med henne? - Jag har inte gjort nåt. Hon reste.
Till Polen.
- Polen? - Ja, Polen.
Hallå?
Är det Mazurek-ensemblen?
Mazurek i Bialaczów.
0418.
Zuzanna Lihonj, tack.
Lihonj.
Zula.
Hon har precis kommit tillbaka.
Jag förstår.
Och ni vet inte var hon är?
Jag vet ärligt talat inte hur jag ska hjälpa er.
Ni är inte fransman. Och ni är inte polack heller.
Vad konsulatet angår så finns ni inte.
Men oss emellan... Varför i all världen vill ni lämna denna stad?
Jag är polack.
- Snälla ni, sluta nu. - Det är jag.
Ni flydde. Ni förrådde oss. Ni svek ungdomar som litade på er.
Ni älskar inte Polen.
- Det gör jag. - Nej, det gör ni inte.
Men det finns en lösning.
Om ni verkligen ångrar era gärningar-
- så har ni en viss ställning i konstnärliga kretsar här.
Ni känner många politiska flyktingar.
POLEN, 1959
...när den kommer och påminner mig om en ny dag
kommer och påminner mig om kommer och påminner mig om
God dag.
Du ser hemsk ut.
Hur många år?
15.
Jag hade tydligen tur.
Olaga gränsövergång och så hade jag visst spionerat åt britterna.
Ni har tio minuter.
Vad har vi ställt till med?
- Jag ska vänta på dig. - Gör inte det.
Hitta en normal man. En som står ut med dig.
Den mannen är inte född än.
Jag ska få ut dig härifrån.
SOMMAR OCH SÅNGER
Vad snällt av er att ta er tid. Seså, presentera dig nu.
- Det här är Piotruch. - God dag.
Han är blyg.
- Är vi lika? - På pricken.
Nå? Återvänder ni till musiken?
Inte precis.
Jag är glad att vi fick ut er därifrån. Det var inte lätt.
Men viceministern är vår granne och en god vän.
Tack. Jag är verkligen tacksam.
Jag har lyssnat på er Parisskiva. Den är verkligen bra.
Underbara arrangemang.
Det vore bra att spela in den igen här-på polska.
Zula skulle behöva det. Det skulle ni också.
Här kommer mamma.
Jag älskar dig så mycket, men jag måste kräkas.
Stanna och var med på banketten. Många intressanta människor kommer.
Så, så.
Få ut mig härifrån.
- Det är därför jag är här. - Jag menar för gott.
Säg efter mig.
Jag, Wiktor Warskij, tar dig, Zuzanna Lihonj, till min maka.
Jag svär att stanna hos dig alltid, tills döden skiljer oss åt.
Jag, Zuzanna Lihonj, tar dig, Wiktor Warskij, till min make.
Jag svär att stanna hos dig alltid, tills döden skiljer oss åt.
Så sant oss Gud hjälpe.
Mer till dig. Du är tyngre.
Nu är jag din.
I evigheters evighet.
Vi går till andra sidan.
Utsikten är bättre där.
till mina föräldrar
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2018
Ansvarig utgivare: Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment